Il Caimano - Mig og Berlusconi.
Mao siger: "Verden er jeres, ligesom den er vores."
Men i sidste ende er den jeres."
Vi marxister-leninister går ind for en enkel livsstil.
Også partikadrerne skal leve som arbejdere.
Og når rige folks børn kommer med langt hår og outreret tøj, siger vi:
"Hvis I vil arbejde for Partiet, skal I give partiet jeres penge."
Ellers stoler vi ikke på dem.
Organisationen skal opbygge et sandt revolutionært parti -
- og smadre kommunistpartiets og fagforbundenes revisionisme -
- som har forrådt det italienske folk og solgt ud til borgerskabets regering.
Dette unge revolutionære par, som i dag fejrer deres forening -
- vil altid kæmpe imod økonomistiske afvigelser -
- og imod den intellektualisme, som prædiker absurditeter som...
- Fabrizia! - Jeg hedder ikke Fabrizia.
Jeg hedder Aidra.
Politiet! Jeg gået i fælden.
Omring bygningen. Hurtigt!
Syndflod.
Godaften, mine damer og herrer.
Vi skal høre om, hvordan disse små mesterværker er blevet til.
Og til at berette om det har vi manden, som producerede dem.
Jeg vil byde aftenens særlige gæst velkommen. Bruno Bonomo!
- Må jeg give Dem dette manuskript? - Bagefter.
Men jeg skal gå nu.
"Kaimanen". Jeg læser det i ro og mag.
Men ikke for meget i ro og mag.
Bruno Bonomo genskabte genrefilmen i Italien -
- mange år før Quentin Tarantino med "Mokkasinmorderne" -
- "Beskidte støvler", "Blodbad i Cosenza", "Maciste mod Freud" -
- og den film, som Bruno har indvilget i at vise i aften, "Syndflod".
Filmen ruinerede ham, så han måtte gå fra hus og hjem.
- Dit produktionsselskab... - Det fungerer stadig.
I har ikke lavet film siden -
- og instruktøren gik fallit med sin optikerforretning i Arezzo.
Jeg troede meget på filmen.
Det var en ulykke. Det er ikke skadefryd.
Jeg siger det for at trække dig ud af dit tvungne eksil.
Vi har savnet dig i de ti år. Hvad har du lavet?
- Jeg er ved at lave en film. - Og det fortæller du først nu?
Det glæder mig, men jeg er også fornærmet. Hvad er det for en film?
- Columbus' hjemkomst fra Amerika. - Hvem er instruktør?
- Franco Caspio. - Han vil henrykke os.
Tre comeback: 25 år for Caspio. 10 for Bonomo og 500 for Columbus.
Vi har løst problemet. Vi har ikke brug for et ægte. Vi bruger den her.
Det er en model, mit barnebarn har lavet.
Så har han forstået filmens sjæl. Vi bruger den der.
- Columbus vendte hjem med ét skib. - La Niña.
Vi søsætter det i bassinet ude foran, så skal du se.
Sådan lavede vi "Oceaner af frygt". Kan du ikke huske den?
Nej. Du kan ikke bede mig gøre det her. Sådan laver jeg ikke film.
- Du er ikke vant til at lave film. - Heller ikke du.
- Du vil ikke mangle noget. Paola? - Marisa!
Jeg ville vide, hvad jeg skulle tage med hjem. Jeg ved, det er tidligt.
Kan vi lave en film med det her legetøj?
- Vi laver hele filmen med det der. - Vi kan skabe vidunderlige ting.
- Scenografen er Fritz Simmons. - Men han er alkoholiker.
Han drikker ikke længere.
Medarbejdere? Det sidste 11/2 år har der kun været os to.
Når jeg har kontrakten med RAI, taler vi om det.
Du kunne godt give mig en assistent. Jeg har tit spurgt dig om det.
Fra på torsdag får du en assistent, en scenograf, kostumeskrædder. Alt!
I går til Dino Risis 90-års fødselsdag mødte jeg Aurelio de Laurentiis -
- og han bad om manuskriptet.
Han sagde, han havde hørt tale om det. Han er interesseret.
Dino Risis fødselsdag? Han inviterer ikke mig længere.
- Der er den. - Se, hvad far har fundet.
- Den er ikke flad. - Nej, den er magen til den her.
- Vi har ledt efter den i 11/2 time. - Robertos far sagde, du spillede godt.
Nu skal jeg finde den klods, ellers bliver jeg ikke færdig med rumskibet.
- Med tolv knopper. Gul og flad. - Ja. Hvordan gik det i går?
Godt. De viste to film, "Strisser i stilethæle".
- Også "Syndflod"? - Selvfølgelig.
- Var Aidra der også? - Nej. Hun kan ikke vise sig.
- Overalt er hun eftersøgt af politiet. - Er hun? Hvorfor?
- Aftenens historie... - Er Aidra med?
Ja. Men hvor kom vi til?
Hun var blevet dygtig til at lave mad og arbejdede på en restaurant.
- Husker I, hvad den hed? - "Kærlighedens slave".
I restaurantens store køkken kan Aidra ikke genkendes.
Ingen kender hendes sande identitet.
Hun har skiftet livsstil, og nu kan alle lide hende.
Alle bortset fra en madanmelder, som skriver dårligt om hendes mad.
En dag vender den onde anmelder tilbage til hendes restaurant -
- for at skrive en artikel. Hun havde længe ventet på dette øjeblik.
Braciole alla siciliana, risotto alla puertoricana -
- bomba di riso alla piacentina.
Kalvemave, kødsuppe med æbler -
- kalvetæer.
Så bæres første ret ind. Gaflen synker ned i risottoen.
Anmelderen smager knap nok på den, men kalder så på tjeneren.
Helt i orden. Han smagte på den. Der er lidt tilbage.
- Faktisk det hele. - Javel.
Hvor vover en restaurant som denne at diske op med en risotto -
- med en julienne af peberfrugter? Det skal være spanske oliven.
Og I med jeres ganer burde ikke sætte jeres ben her igen.
Aldrig.
Copacabana-bananer, fyldte tomater med spejlæg.
Sparafuciles kylling.
Hej.
Jeg ventede Dem. Jeg er ikke sikker på den her opskrift.
- De ser levende ud. - De er levende. Men du er død.
Nej!
Ja!
Tilgiv mig. Jeg har haft bihulebetændelse i 15 år.
Jeg kan ikke smage noget.
De film blev anset for at være fascistiske.
- Vi var fascister. - Gu var I ej.
Det er mig, der har forstand på det.
I var modstandsbevægelsen imod auteur-diktaturet. I var antistofferne.
Det er to måder at udføre samme arbejde på.
Antistoffer. De folk vil betale dig fyrsteligt.
De tager alt, også trailerne. Har du også dem?
Ja, bortset fra "Beskidte støvler".
Jeg finder den i ministeriet. De unge vil se dine film.
- Ingen spørger efter dem. - Vi laver et box-set.
Nye kopier, dolby, bonusmateriale og et stort interview med Paola.
Paola vil ikke høre tale om film længere.
- Har du censurens fraklip? - Jeg har aldrig haft problemer.
Hvad så med de 500 billeder fra "Kvindehaderen Suzy"?
- Femten sekunder. - I gik lidt langt, ikke?
Filmene og studiet er alt, hvad jeg har.
- Det er filmhistorie. - Nu laver vi tv-shop. Heldigvis...
Ja, bortset fra, at de ikke har betalt i et halvt år. Øjeblik.
Marisa? Hvad foregår der?
- Han er skredet. - Hvorhen?
Franco! Hvor skal du hen?
Lad mig nu gå, Bruno.
Den er hjemme. Jeg har en aftale med RAI.
- Læste Laurentiis manuskriptet? - Ja, han kan lide det.
Siden han har købt FC Napoli, tænker han kun på fodbold. Beppe synes...
- Sig det til ham, Beppe. - I to kan stadig overraske.
Du kan holde din kæft. Jeg husker, hvad du skrev om mine film.
"Misbrug af zoom med overlydsfart, som minder om ferieturens smalfilm."
- Skrev du det pis? - For 30 år siden.
- Sikken hukommelse. - Kom nu tilbage.
- Giv mig kassen. - Nej, lad være.
- Giv slip. - Ingen ville have med dig at gøre.
- Kun jeg havde tillid til dig. - Giv mig kassen.
- Hvad fanden skal du med den? - Du ødelægger den.
Jeg vil ikke se dig mere.
Franco! Kom straks tilbage.
Franco!
Flot!
Andrea, koncentrer dig nu. Det der er kampen.
Dommer. Jeg skifter ud.
Emanuele og Gianluca.
Giuseppe og Nicolas.
Bliv der.
Undskyld. Jeg ved, at min søn ikke spiller godt. Han er blevet bedre.
- Det har ingen betydning. - Robertos far siger, han spiller godt.
Ja, men på det her trin kommer de alle sammen til at spille.
Jeg sender ham på banen.
Skal han spille i angrebet eller forsvaret? Han er forsvarsspiller.
- Hold op, far. - Bare rolig, Bonomo.
Jeg blander mig ikke i dine afgørelser. Men har du set nummer 16?
- Er han fra 96? Han ser ældre ud. - De er lige gamle.
Så sætter jeg mig og ser kampen. Gør nu dit bedste.
Aidra ved ikke, hvad hun skal gøre.
Hun har holdt vejret under vandet i syv minutter nu.
Fire mænd med knive mellem tænderne jagter hende.
Pludselig får Aidra en idé. Hvad kan det være for en idé?
De sover ikke. Andrea har fået mig til at se "Men in Black" og "Matrix".
"Tempelriddernes mysterium". Eksplosioner, drab og kryb.
Sagen er, at du ikke vil have, at de ser dig i "Syndflod".
Jeg ville være glad, hvis de vidste, at vi havde lavet noget sammen.
Børnene ved, tingene ikke fungerer.
Ja, "børn lægger mærke til alt". Jeg har fortalt, at jeg laver en film.
- De tror på det. - Vi er ved at blive skilt.
- Det må vi tale med børnene om. - Vi aftalte, vi skulle tænke over det.
Vi kan ikke udelukke, at vi vil være sammen igen. Det går lidt bedre.
Hvorfor siger du, de har forstået det? Har de sagt noget?
Men hver nat vågner Andrea og græder som en desperat -
- fordi han har mistet et lille stykke legetøj.
Han siger, at det er det, han holder mest af, og at vi skal finde det.
Vi tænder lyset. Så vågner Giacomo også og begynder at græde.
Nogle gange græder jeg også. Før vi falder i søvn igen, går der timer.
Jeg må lægge på nu, fordi jeg venter nogen.
"Tusindvis af pengesedler flyver rundt. Milliarder af lire fra 70'erne.
Hvor kommer alle de penge fra?"
"Milliarder og atter milliarder af lire."
Alle de penge, som er faldet ned fra himlen.
Hvor kommer de fra?
"Alle de penge, hvor kommer de fra?"
Hallo. Undskyld, jeg ringer så sent.
Må jeg tale med Teresa Mantero?
Det er Bruno Bonomo.
Jeg står med et manuskript, "Kaimanen", med Deres nummer på.
Var du hende pigen med babyen?
Ja, det husker jeg. Hvorfor gav du mig det manuskript?
Jeg var altså den sidste på listen. Nej...
Jeg har da læst det. Interessant.
Men jeg vil ikke tale om det i telefonen. Vi kunne aftale et møde.
Godt. Lad os ringe sammen. Farvel, Teresa.
Godmorgen, Marisa.
- Godmorgen. Hvordan går det? - Fint. Noget nyt?
Hvad skal jeg gøre angående mødet med RAI om "Columbus' hjemkomst"?
Lad os se. Har Franco Caspio ringet?
Nej. Banken har ringet. Vi har et overtræk på 40.000 euro.
- De foreslår en betalingsordning. - Betalingsordning?
Jeg skal læse et manuskript. Hvis min kone ringer, så send hende ind.
Scene 6. Udendørs scene. Dag.
Vi er i Milano i begyndelsen af 70'erne.
Et nyt byggeri sættes i gang.
Jeg vil bygge en ny bydel, som skaber optimisme.
Har du set en pessimist, som udretter noget godt?
En, to, tre. Voila!
Jeg vil bygge en by, som har alt.
Fødeklinik, skoler, arbejdspladser.
Kabel-tv, specielt rettet mod husmødrene.
Projektet koster 500 millioner om dagen. Hvem De har fået dem af?
Hvor kommer alle de penge fra?
Det spørgsmål ønsker jeg ikke at besvare. Jeg besvarer det nok aldrig.
- Ventede De på mig? - Ja.
Kan De give os nogle oplysninger som direktør for EdilMilano?
Det må være en misforståelse. Jeg har fået hvervet af ledelsen.
Vi har undersøgt pengenes herkomst. De administreres af 22 selskaber.
Jeg holder intet hemmeligt. Holdingselskaberne er ikke mine.
Stråmænd. Husmødre, pensionister. Selv en, som har haft et slagtilfælde.
Vi ved, de er Deres. Men vi ved ikke, hvor de penge kommer fra.
Nu skuffer De mig. Skal De nu også stille mig det spørgsmål?
De er dygtig, måske for dygtig i forhold til Deres arbejde.
Marisa?
- Marisa? - Ja.
- Har Paola ringet? - Nej.
Franco Caspio?
To års samarbejde og ikke engang en opringning.
Hvis mine venner ringer, så stil dem ind. Alle opringninger.
Også fra fremmede. Jeg vil forstyrres.
Man har ikke set en helikopter i årevis. Det er en actionfilm.
Kufferter fulde af penge. Opstigning til magten, masseoptrin.
Hvor kommer pengene fra? En magtfuld mand, som vil bygge en by.
- Hvad med Columbus? - Han kom hjem med én karavel.
Der er intet publikum til historiske film. Den film handler om samtiden.
- Er Caspio stadig instruktør? - Nej da. Hun er ung og talentfuld.
I flytter det første forskud fra "Columbus" til "Kaimanen".
- Så enkelt er det ikke. - Men det koster meget mindre.
Ja, men det er en anden film. Og vi kender hende slet ikke.
Jeg kender hende. Læs manuskriptet.
- Ikke det igen! - Jeg vil bare arbejde her.
Stop!
Jeg har prøvet at hjælpe, men du må også hjælpe. Hvad skal Plop gøre?
Plop er en fugl, der falder ned fra et træ.
Der kommer et menneske eller et dyr forbi og forveksler ham med noget.
- Hvad forveksler de Plop med? - Fuglen er faldet ned...
- Jeg går nu. - Hvor er du smuk.
Mor er smukkere end nogensinde. Hvorfor skal I øve om aftenen?
Dirigenten øver med et andet orkester. Om ti minutter slukker I.
- Om så kort tid? - Den er god.
- Så se det hele. Vi giver efter. - Han spurgte, hvornår du kom hjem.
- Når du sover. - Vækker du mig?
Jeg skal spørge dig om noget. Hvad kan Plop blive forvekslet med?
- Aner det ikke. - Pæn jakke.
- Den er ny. - Hvad skal I synge til koncerten?
Nogle kantater af Händel. Først er der en barokkoncert.
Plop er mørkeræd. Måske er løsningen der.
- Det er for at udvikle fantasien. - Så må vi finde på noget.
Okay.
- Er du ikke lidt glad? - Jeg er meget glad.
Ingen har villet. Jeg har sendt det til mange. Men de har aldrig ringet.
Ikke engang for at sige, at de ikke kunne lide det eller ikke havde tid.
- Og nu skal vi tale med RAI. - Det er jo bare mit arbejde.
Men hvordan præsenterede du projektet?
Se her. Den sidste italienske piratfilm blev optaget i dette bassin.
Måske var emnet for stærkt.
"Sorte Bånds sidste ord". Har du hørt om den?
- Aldrig. - Kender du nogen af mine film?
- Den på festivalen. "Syndflod". - Og?
Det er ikke min genre...
- Men den er sjov. - Ja, nogle af scenerne...
- Hvad sagde du helt præcist? - Se, hvordan vi lavede film.
Denne mexicanske saloon er lavet af en af mine venner -
- som arbejdede for mig. Jeg præsenterer dig for ham.
Vi optog altid to film, "Sherif Clarks mænd" og "De vilde hekses hævn".
Vi optog en film om dagen og en om natten. Hvad sagde jeg?
Lige fra starten forstod jeg, at de var interesserede.
Endelig en ambitiøs film. Nu skal vi høre, hvad de siger til manuskriptet.
Jeg har forklaret historien, men jeg tabte tråden.
- Slutningen skal også ændres. - Det var min fejl.
Jeg tabte tråden, mens jeg talte. Jeg ikke har læst hele manuskriptet.
- Hvordan? - Jeg har læst det.
Men jeg har læst det sådan her. Diagonalt.
Jeg skimmede teksten, fordi jeg ikke kan koncentrere mig.
Jeg har problemer.
- Hvad siger du? - Jeg tager Omega 3.
- Hvad er det, du siger? - Jeg har ikke læst manuskriptet.
Du skal ikke være bekymret. Det skal nok gå.
Hvordan kan du give manuskriptet til RAI uden at have læst det?
Hvad skal vi sige til dem?
Det er noget andet med mig. Jeg har en god fornemmelse.
Action, stemning. Den er hjemme.
Men jeg gik i stå ved pengekurererne. Det forstod jeg ingenting af.
Lad os starte med Cesari. Husker du det?
Cesari fra skattepolitiet opdagede Kaimanens hemmelige fonde -
- men så er han blevet hans mest betroede mand. Netop.
Ind på pladsen i Kaimanens nye kvarter ankommer en mørk bil.
Cesari tager mange milliarder lire i statsobligationer ud af et pengeskab.
De bliver bragt til en bank i San Marino -
- hvor de bliver vekslet til kontanter.
Pengene bliver igen bragt til Milano og opbevaret i en hemmelig lejlighed.
Her kommer pengekurererne ind i billedet.
Pengekurererne er specialiseret i at fragte penge til udlandet.
Hver af dem skal fragte 500 mio. Lire over grænsen -
- og sætte dem ind på hemmelige bankkonti i Schweiz.
Hvad skulle pengene på de konti bruges til?
Ifølge anklageskriftet brugte tiltalte dem til ulovlig partifinansiering -
- til at bestikke dommere og til skatteunddragelse.
Herefter er det klart, at Berlusconi har givet inspiration til "Kaimanen".
- Pas på! - Hvor er jeg dum! Selvfølgelig.
Helikopterne, stadion, skattepolitiet. Berlusconi. Det havde jeg ikke fattet.
Manden taler til dig.
- Hvad er der? - Kan De ikke se, hvad De har lavet?
Skal jeg lave sådan en politisk film, som jeg hadede for 30 år siden?
- Troede du, det var "Syndflod II"? - Bare det var.
- Det tog ti år at få RAI i tale. - Skal vi dele forsikringsansvaret?
- Vi påtager os begge to ansvaret. - Giv mig lige den der.
Bankerne giver mig ikke en klink mere.
De tager studiet. Jeg fortalte dem, at det var en actionfilm.
Nu skal jeg fortælle, at det er en film om Berlusconi.
Jeg har stemt på ham. - Det indrømmer De?
Gør plads.
En mand, der er blevet rig og har tre tv-kanaler -
- som er blevet premierminister og havde gæld og retssager på halsen.
Det er ikke en film. Det er noget, alle ved.
- Hvad har du med det at gøre? - Det er den film, jeg vil lave.
- Det er lige den film, folk venter på. - Gør de det?
- Ja. - Et svært emne for en begynder.
Begynd med en mere personlig historie.
Man kan mærke, at filmen ikke kommer af nødvendighed.
Jeg føler, det er nødvendigt.
I al fald er det for let at lave en ideologisk film.
Ideologisk? Det er en misforståelse.
Vi skal ikke stirre os blinde på Berlusconi.
- Det er en besættelse. - Og det hele er ikke med.
Vi taler jo ikke om Berlusconi, Dell'Utri og mafiaen.
Det forstår jeg ikke helt.
- Står de ting i manuskriptet? - Nej.
"Kaimanen" er bredere. Magt, og hvordan vi er blevet. Italien.
Italien i de sidste 30 år er Berlusconi.
De unge står jo fast på deres synspunkter.
Måske er I interesseret i et andet manuskript.
Jeg kan skaffe en erfaren manuskriptforfatter.
- I kan også finde en. - Vi er ikke interesseret.
Jeg vil lave den her film.
Det er utroligt, at der ikke er lavet en film om Berlusconi i Italien.
I USA laver man film om præsidenten. Politiske, komedier og kærlighedsfilm.
Her er alle bange. Pengemangel er kun en undskyldning.
Penge betyder noget. Jeg vil gerne have en bøtte is med hjem til børnene.
- Hvor langt væk bor De? - 10-15 minutter.
- Nej. - Hvorfor ikke?
Isen kan kun holde sig 5-6 minutter. Ellers går den til.
Nu skal De høre. Jeg tager en bøtte og stiger ind i bilen og kører.
Hvis I læser, at jeg er kørt mod et træ, betyder det, jeg ikke nåede det.
Når De tager den ud af fryseren, skal De spise den straks.
Indholdet bliver dårligt. Jeg ved det.
- Fordi vores is er anderledes. - Ja, den er anderledes.
Det har jeg forstået. Men nu må I holde op.
I er alle sammen imod mig i dag.
I slår mig ihjel!
- Hvordan har du det, Giacomo? - Jeg læste "Anders And".
Gæt, hvor far er.
- I Bologna. - Nej, i La...
Lapland.
Et land, hvor der er søer og skove, og solen aldrig går ned.
- Hvad betyder det? - Det er aldrig nat.
- Sover du aldrig? - Jo, men med en maske som Zorro.
- Godnat. Giv mor et kys. - Det skal jeg nok.
- Kysser du hende? - Ja.
Hej.
Hvad siger I så?
Foretrækker I det statslige tv? Med to helt ens, grå kanaler -
- hvor programmerne slutter klokken elleve om aftenen?
Med disse tækkelige danserinder. Er det det, I vil have?
De har prøvet at stoppe os. Men vi har bremset dem.
Jeg har ikke gjort det for min, men for jeres skyld. I har ventet i årevis.
Lad os komme i gang.
De er besat af mig. Jeg fylder Deres tanker.
- De kan kun tænke på mig. - Jeg elsker at skrive dårligt om Dem.
Det fortsætter jeg med nu, hvor De er blevet ejer af avisen.
Jeg er en liberal bladudgiver. De kan skrive om mig, hvad De vil.
Men det ville være uklogt. Folk elsker mig. Jeg er den, folk har ventet på.
Se de breve, der kommer i tusindtal hver dag.
De er alle sammen fra kvinder.
De skriver, at siden jeg har givet dem morgen-tv, er deres liv forandret.
Korruptionsundersøgelserne har fjernet en hel politisk klasse.
I skal tage et klart standpunkt i forhold til dommerne.
De vil ændre landets historie. Det går ikke.
Hvis der var valg, ville venstrefløjen få et overvældende flertal.
- Det har landet ikke råd til. - Landet eller denne koncern?
Næste år er der parlamentsvalg. Denne gang blander vi os direkte.
Alle må hjælpe til: Vores tv-kanaler, kendte ansigter og vores aviser.
De moderate i dag er middelmådige mennesker uden karisma.
Jeg frygter, at den eneste løsning er en ny politisk kraft under min ledelse.
Hvorfor taler De om de moderate? De er ligeglad.
De gør det, fordi Deres selskab har en gæld på 5.000 mia. -
- og fordi man er ved at nå til de udenlandske konti.
De vil gå ind i politik, fordi De ellers kommer i fængsel.
Italien er det land, jeg elsker.
Her har jeg mine rødder, mine håb og min horisont.
Her har min far og livet lært mig min profession som erhvervsmand.
Her har jeg også fået min passion for frihed.
Jeg har besluttet at gå på banen og beskæftige mig med politik-
- fordi jeg ikke vil leve i et ikke-liberalt land-
- styret af umodne kræfter og af mænd-
- der er bundet til en katastrofal politisk og økonomisk fortid.
Hvad skal vi gøre, Bonomo? Det ser slet ikke godt ud.
- Jeg er her for at berolige Dem. - Hør lige.
Jeg ringer, og sekretæren siger, De ringer tilbage. Men De ringer ikke.
- Jeg kan ikke få fat på Dem hjemme. - Jeg er ved at lave en film.
Det har De fortalt mig i ti år. Pantebrevet på studiet er udløbet.
Vi har hjulpet Dem, men De kan ikke betale.
- Banken vil sælge Deres studie. - Jeg har kun brug for kort tid.
- Filmen er ved at tage form. - Filmen om Columbus?
Nej, en anden. I nat læste jeg manuskriptet ud i én køre.
Jeg skal bruge to-tre måneder, så er problemerne løst.
Hvad skal jeg sige? Det afhænger ikke længere af mig.
- For mig ser det rigtigt ud. - Den lille fejl har vi rettet.
- Er maden klar? - Ikke endnu.
- Når du kommer, fortæller vi det. - Nej, begynd du. Så kommer jeg.
Okay. Jeg begynder, og så forklarer vi situationen. Stille og roligt.
Ja. Når vi begynder at tale, kommer ordene nok til os.
Vi fortæller, vi skal skilles, men at vi holder af hinanden og af dem.
Så...
Det hele er i orden. Mor har set dem, og så er læreren også tilfreds.
Hvis nu læreren finder en fejl og begynder at råbe?
Det er alt sammen perfekt. Vi skal spise nu.
- Jeg vil tjekke det igen. - Jeg kan flere bandeord end dig.
Det er muligt.
Jeg siger dem alle sammen. Jeg begynder med fu...
Giacomo.
Far skal fortælle jer noget meget vigtigt.
Mor og jeg...
Jeg kommer igen.
Jeg kan ikke. Kan vi ikke udsætte det?
- Andrea er helt oppe at køre. - Det er han altid over lektierne.
Okay. Så spiser vi.
Lad os spise. Så ser vi bagefter.
Kom her.
Tag nu din pyjamas på og læg dig til at sove.
- Hvem bliver her? - Far skal fortælle historie.
- Jeg bliver. - I aften bliver vi begge to.
Mor og far skal fortælle noget meget vigtigt...
Se en smuk mor, vi har her. Vi kysser hende.
Hold så op.
Hjælp.
Så er det nok.
I seng med jer.
Tak.
Jeg skulle til at sige, at vi skulle fortælle noget meget vigtigt.
Fra i morgen skal far bo et andet sted.
- Så han er her ikke om aftenen. - I hvert fald ikke som før.
- Hvorfor skal du bo et andet sted? - Så skændes mor og jeg mindre.
Så kan vi bedre lide hinanden -
- og hvis vi bedre kan lide hinanden, bliver vi gladere.
- Skal vi så aldrig sove sammen? - Fjols, du forstår ingenting.
Nej, vi skal ikke sove sammen alle sammen.
Men så får I to hjem, to værelser og forskellige kammerater.
Kan vi tage på ferie sammen?
Det ser vi på.
Jeg har lagt tidsplan og budget.
Jeg har planlagt otte uger, men jeg ved ikke, om det er nok.
Der er ting i budgettet, der er uklare. Jeg skal have flere oplysninger.
Især må jeg vide, hvornår vi starter, så jeg kan engagere folk.
"Neokommunisterne prøver at få magten uden valg.
Det er en syg vane, som desværre ligger i deres gener."
Det er vigtigt at skabe denne film. Lad os lave en indsamling.
- Jeg arbejder gratis. - Det er der ingen grund til.
Jeg har altid betalt folk. Ikke meget, men... Hvad var det, du sagde?
Har du set budgettet? Hvor mange penge er sikre?
- Jeg venter på svar. - Er det rum til kostumer?
- Det skal først sættes i stand. - Hovedrollen er endnu åben.
- Hvem har Teresa tænkt på? - Vi har besluttet det her:
- Fritz, gamle ven. - Teresa vil genskabe denne del af...
- Af? - Parlamentet.
Vi må skaffe folk og bestille materialer.
- Hvad skal vi gøre? - Hvad skal vi gøre?
Det er dig, der skal fortælle os det. Hvad gør vi?
Lad os komme i gang.
- Har Bruno sagt? - Vent.
...at han ville have dig i hovedrollen?
Tak.
Jeg skruer ikke ned. Jeg er vild med den.
Tak, men en film om Berlusconi... Helt ærligt.
- Alle ved alt om Berlusconi. - Med de tv-kanaler?
Dem, der ville vide det, ved det. Og dem, der ikke ville...
Der er ikke mere at fortælle. Man ved alt.
- Skal vi lade være? - Han har allerede vundet.
Berlusconi har forandret os for 20-30 år siden med sine tv-kanaler.
Og der er noget i manuskriptet, som ikke har overbevist mig.
- Du har ikke læst det. - Nej.
- Læs det. - Jeg ved, hvad der står i det.
Der står det, som de venstreorienterede gerne vil høre.
Berlusconis mislykkede ansigtsløftninger -
- hårtransplantationerne, som lykkedes. Og så ler vi.
- Sådan er min film ikke. - Men hvad er der at grine ad?
Desuden har jeg et andet projekt. Jeg er ved at skrive...
Måske har vi taget fejl. Skal vi tage tilbage til arbejdet?
Hun er blevet fornærmet. Hun har en stædig karakter.
- Hun er dygtig. - Ikke særlig sød.
Derfor kan jeg lide hende.
Men jeg skriver på en film i den komiske genre. En komedie.
En komedie? Er det tidspunktet for en komedie?
Det er altid tidspunktet for en komedie.
Hr. Schultz. Jeg ved, at der i Italien er en filmproducent-
- der er ved at lave en film om de nazistiske koncentrationslejre.
Jeg vil foreslå Dem i rollen som kapo.
Hun har også stemt på ham.
De ville være perfekt.
Hr. Præsident. Ligesom De skal give hr. Schultz ordet-
- foreslår jeg også, at De beder hr. Berlusconi trække sine ord tilbage-
- i respektfor de værdier, vi som europæere alle deler.
Det blev sagt i ironi.
Hvis De ikke er i stand til at forstå ironi, beklager jeg.
Jeg trækker ikke det tilbage, jeg sagde i ironi.
Han har en personlig opfattelse af ironi.
I udlandet griner folk ad os. Det er ikke kun interessekonflikten. Hallo?
Hvordan skal jeg nå det?
Jo, jeg er på kontoret. Men du sagde, du tog derhen.
Ja, jeg har forstået. Okay, jeg tager mig af det. Hej.
- Problemer? - Jeg skal hente hende i vuggestuen.
Der er sket en misforståelse. - Den slags sker.
I udlandet kan folk ikke forstå, at en som ham har kunnet lamme Italien -
- med sine personlige problemer i tolv år. Vi ses i morgen.
I Italien er de aviser, men især de tv-kanaler-
- der tilhører min koncern og min familie-
- blandt vore skarpeste kritikere. Hvorfor?
Tydeligvis savner I lidt af Italiens sol.
I har aldrig været der, og I har aldrig tændt...
I har aldrig tændt for italiensk tv.
Hvis det her er den form for demokrati, som I ønsker at bruge-
- for at lukke munden på formanden for Det Europæiske Råd-
- så må jeg sige, at I burde komme til Italien som turister.
Men her synes I at være turister i demokratiet.
Turister i demokratiet.
Det kan være, at De kan føje nye ting til.
Der er plads til at opbygge denne person sammen -
- så han passer til Dem. Nye ideer...
Havde De ikke tænkt på mig? Var der en anden skuespiller, Bruno?
Nej. Det er hendes første film.
Hvis der havde været, var jeg ikke blevet fornærmet.
Nej, ikke nogen bestemt.
- De kan tilføre noget menneskeligt. - Ja, det er rigtigt.
Jeg har ikke villet fortælle om hans privatliv -
- men om hans plads i samfundet fra Milano 2, til han blev premierminister.
- Det er altså selve Berlusconi. - I store træk.
Det er fint nok. Berlusconi er en vigtig person i de her år.
- Måske den vigtigste personlighed. - Det er en film om Italien.
Det er en fin idé. Det er en udfordring for en skuespiller.
Da Gian Maria Volonté spillede Aldo Moro, var han fantastisk.
Også ham der... oliefyren.
- Vi skal tilbage til den slags film. - Enig.
- Læs manuskriptet i ro og mag. - Jeg læser det med det samme.
Og når... Teresa?
Og når jeg har læst det, vil jeg se dig og tale om det.
Øjeblik. Bruno, vi må hjælpe den pige.
Du er en fighter, men også sød. Du har gode ideer. Øjeblik, skat.
Du har... Øjeblik.
Hvor er du henne, skat?
Hvor er du? Hvad har du lyst til? Vil du herover?
Der er nogle venner her. Tag en taxa.
Når du sidder i taxaen... Undskyld.
Tag dine trusser af, men uden at taxachaufføren ser det.
Nej, vis en lille smule.
Nej, jeg er ikke sikker. Jeg er straks tilbage.
Sidste gang gik det ikke så godt. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg har fået et stort spejl hængt op i soveværelset.
Han er uimponeret. Perfekt til rollen. Han er næsten 60 og uden en rynke.
Det, du sagde om rollen... Om at tilføre den noget menneskeligt.
Det er vigtigt.
Kigger han?
Sig det så.
Han kunne virkelig godt lide projektet. Han har næsten sagt ja.
Sikke et vidunderligt projekt. En ny film sammen.
Jeg forventede en overraskelse fra din side.
- Her er jeg så. - Har du badebukser med?
- Og din kone? Stadig smuk? - Smukkere og smukkere.
- Hun var dygtig. - Hun skammer sig over den periode.
- Kunne hun ikke skifte mening? - Hun er vendt tilbage til musikken.
- Hun synger i et kor. - Det er jeg ked af at høre.
Hun var så dygtig. Ærgerligt.
Det her er til dine børn.
- Det er alt for meget. - Vi har jo arbejdet sammen i ti år.
Hvornår møder vi Pulici? Jeg glæder mig til at møde ham.
Jeg har altid villet lave en film med ham. Marco Pulici.
Vi arrangerer det.
Vi har ikke set hinanden siden "Syndflod".
Jeg sagde jo, at titlen ikke duede. Jeg klippede filmen om.
Den hed "Alle Aidras mænd". I Polen solgte den godt.
Jeg vidste, at der var noget i den film. Hvorfor floppede den helt?
Jeg er den eneste, der ikke tabte nogen penge på den film.
Det er en sjov idé at fortælle om Berlusconis lille Italien.
Så...
Det vil more mig så meget. I er så sjove... latterlige.
I taler kun om tv og Berlusconi.
Kære Bruno, I befinder jer midt imellem gru og folklore.
- Overdriv nu ikke. - I er vant til jeres smuds.
Vi tror hele tiden, at Italien har ramt bunden, men nej.
I er begyndt at grave i den. I graver.
I graver og kommer endnu længere ned.
Endnu længere ned. I skraber.
- Fejrer vi noget? - Ja, for far skal lave en ny film.
- Far laver film. - Vi kan ikke feste uden mor.
- Hun kommer nu. Prøverne er forbi. - Nej. Hun spiser ude.
- Der kom en ven og hentede hende. - En veninde.
- Skulle hun ikke være her kl. 22.30? - Det ved jeg ikke.
Hun er gået ud.
Hvad gør Kaimanen så ved de konti? Han er meget smart.
For ikke at blive opdaget slører han sporene til sine udenlandske konti -
- ved hjælp af såkaldte offshoreselskaber -
- som står i forskellige stråmænds navn.
De hævder at være direktører, men pengene tilhører Kaimanen.
- Der ser I, hvor smart Kaimanen er. - Jeg vil høre historierne om Aidra.
- Ja, "Syndflod" er bedre. - Okay.
Aidras hår er så sort, at det ligner beg.
Ingen kan genkende hende. Og hun vil begynde forfra en gang til.
Bruno?
Hvad laver du her?
Hvor er babysitteren?
- Hun er taget hjem. Det er sent. - Ja, du må hellere gå.
- Hvor har du været? - Jeg har været i teatret.
- Det har du ikke fortalt mig. - Jeg blev inviteret.
- Hvem havde billetter? - Vores venner. Du kender dem jo.
- Hvorfor inviterer de ikke mig? - De ved, at vi er gået fra hinanden.
Ja.
Hold op, Giacomo.
- Der er han. - Hej, far.
Far er kommet.
- Far! - Hej.
- Hej. Giacomo. - Har du set, hvad der er sket?
- Alle dækkene er flade. - Nu får jeg den over til værkstedet.
Et dæk, okay. Men fire er en meget dum spøg.
- Bare rolig. Vi skal i skole. - Vi er allerede for sent på den.
- Det har ringet ind. - Jeg skal give dig "ringe ind".
- Hej. - Hvor skal du hen?
- Jeg har nogle prøver. - Jeg kører dig.
Jeg har sagt, jeg er forsinket. Altid prøver.
Der er premiere om ti dage.
- Er Teresa ung? - Ja, men bare rolig.
- Det er kun et arbejdsbekendtskab. - Jeg bekymrer mig ikke spor.
- Jeg ville vide, om hun er dygtig. - Ja, hun er dygtig.
Kom og se optagelserne. Scenografien er fantastisk.
Alt gik dårligt, og nu laver jeg en film om Berlusconi -
- med den berømte Marco Pulici. Jeg har penge til at lave den.
Det glæder mig meget. Ser du, livet kommer i gang igen.
En vigtig film om Berlusconi.
Nu sagsøger de dig ikke, vel?
Nej, de gør ikke. Vil du ikke læse manuskriptet?
- Jo. - Der er en lille rolle. Meget lille.
- Jeg skal gå nu. - Jeg vil have dig med.
- Mig? Nu skal vi ikke begynde igen. - I går talte jeg med Sturovski.
Han spurgte: "Hvorfor er hun holdt op? Hun var så dygtig."
Men den del af mit liv er jeg færdig med. Jeg kommer.
Lad os være alvorlige. Det går bedre for dig, ikke?
Indret dig anderledes i forhold til børnene.
- Skal de ikke være sammen med dig? - Jeg sover på kontoret.
Du skulle få dig en lejlighed, hvor børnene kan have deres ting.
Jeg er ved at lave film. Og jeg er ikke enig.
Jeg har en idé. Det kan måske hjælpe dig.
Hvis mine forældre hjælper mig, kan jeg købe din del af lejligheden.
Med de penge kunne du købe en lejlighed ved siden af os.
- Du smider mig ud for at hjælpe mig. - Sådan er det ikke.
Domhuset i Milano I min villa kom de vigtigste personer
- sammen med deres koner. Jegstod for at købe smykker-
- med sansen for detaljer, som ligger til min perfektionistiske karakter.
Med computerens hjælp forærede jeg fruerne i årenes løb-
- ørenringe, armbånd, halskæder, brocher-
- så jeg ikke kom til at gentage mig selv.
Jeg valgte smykkerne-
- så der blev en ensartethed i de smykker, jeg havde givet som gaver.
Dokumentaren her skal skabe en idé for os. Du skal bygge en figur op.
Men min Kaiman skal have flere facetter.
I skal smage den her ost.
Jeg var ved at sige til Teresa, at Kaimanen skal have flere facetter.
Er du enig? Berlusconi har arbejdet sig op. Det er helt nyt.
Ja, men helt negativt.
Ja, men vi må hele vejen rundt om personen.
Hovedpersonen skal appellere til folk, ellers...
Han kan ikke kun være usympatisk. Folk skal kunne lide ham.
Da Gian Maria Volonté...
...lavede "Indagine su un cittadino", var figuren usympatisk, men...
- Komisk. - Nej. Han var...
...fascinerende.
Det vigtige er at beskrive, hvad han har gjort ved landet.
Ja, hvilken forfatning han har bragt jeres lille Italien i.
- Hold nu op. - En skål for "Kaimanen".
Hvilke beviser er der? Hvilke indicier og vidneudsagn? Intet.
Kun dommernes livlige fantasi, som har konstrueret et plot imod mig.
Denne forfølgelse af min person.
Vi ønsker et Italien med mere privat initiativ og mindre plads til staten.
Mere privat initiativ og mindre stat.
Det her er trykknapperne. En til hvert parlamentsmedlem.
De røde stemmer imod. De grønne stemmer for.
Listen med statister er ikke tosset.
Men der skal ikke være en flok omkring Kaimanen.
Jeg vil se rigtige mennesker og deres ansigter.
Det har du sagt tusind gange. Vi skal beslutte hvor mange.
- Bruno har sagt 900. - Har han?
900 statister og 900 måltider, der skal betales? Bruno?
900 statister er alt for mange.
- Det har vi ikke penge til. - Hvordan får vi styr på det?
- 900 i hele filmen. - Det er stadig 100.000 euro.
- Det her er tegningerne af huset... - Kaimanens hus. Flot.
Men jeg ville have noget mere prangende.
- Det er prangende, og film... - Forstærker.
Ja. Desuden er det bedre at lave lidt, men godt.
Vi må lave halvdelen af alt. Halvdelen af kulisserne.
Den halve tidsplan. Halvdelen af statisterne og råfilmen.
Der er ikke penge nok. Vi må halvere det hele.
Jeg har kun lavet to kortfilm på 8 og 11 minutter.
- Og hvad så? - Måske egner jeg mig ikke til det.
- Alle spørger, hvad de skal lave. - Er de uvenlige?
Måske er det mig, som ikke kan udtrykke mig. Jeg duer ikke.
- Men nu laver du det. - Det er for svært som den første film.
- Det skulle have været mere mig. - Det her er dig.
Noget, jeg kender bedre. Noget, der er tættere på mig.
Scenografen har en ny idé til Kaimanens hus.
Senere!
Du må ikke gå i panik. For så går jeg også i panik.
Og jeg vil ikke høre mere om kortfilm, for så ser jeg dem bare -
- og jeg kan ikke lide dem, og så fyrer jeg dig.
Tilbage til arbejdet.
På søndag skal jeg til frokost hos min familie på landet.
- Har du lyst til at komme? - På søndag?
Lad mig se... Det kunne være hyggeligt.
Spis nu.
Det var min.
Spis den så.
- Det her er fars nye hjem. - Udefra ser det hyggeligt ud.
Godaften. Nøglerne.
Godnat.
4.567.226 euro -
- for 554 filmlærreder.
Gennemsnitspris per kopi: 5.016 euro.
"War of the Worlds" klarer sig bedre end "Batman" og "Starwars III".
- Søndag ser vi "War of the Worlds". - Ikke skrækfilm. Du vælger altid.
- Nej, vi bestemmer sammen. - Du gør.
- Det er ikke rigtigt. Hvem siger det? - Kammeraterne.
- Nej, mor. - Det er også voksenfilm. De "sexer".
- Hvad? - De sexer.
Jeg tror nu ikke, de laver meget...
- Hvor længe må man kæle endnu? - Til man er ti år.
- Når vi bliver ti år, er det slut. - Det er en skam.
Hvordan er det gået hos psykologen?
Hendes dinosaurer er gamle og grimme. Hun har kun lidt Lego.
- Hvorfor laver du ikke fred med mor? - "Slutter fred" hedder det.
- Lær at tale. - Hold op.
- Nu skal vi sove. - Hvem er bedst af Dida og Buffon?
Det ved jeg ikke.
- Hvem er bedst mellem stængerne? - Det afhænger af dagen.
- Hvem er den bedste? - Dida.
- Godnat. - Jeg tror, det er Buffon.
Hallo. Andrea?
Er I hjemme? Fodboldkampen?
De ringede i sidste øjeblik. Tre af drengene var syge.
Det tror jeg nok.
Jeg må slutte nu. Du får mor.
Banen er meget stor.
Hvorfor ringer I ikke? Hvad betyder "en stor bane"?
Den er stor...
Han sidder vist på bænken.
Er I udskiftningsspillere?
Det ved de ikke.
Hvor mange er der på hvert hold? Der er otte. Hvad betyder det?
Det må være miniputbold.
Der er mål overalt.
Jeg ved ikke, hvad de skal.
Nej, den er brun. Banen er grim og fuld af jord.
Det er jord med småsten...
Ja... Nej, jeg har ikke de rigtige sko på. Jeg bliver beskidt.
Andrea? Det ved jeg ikke. Det tror jeg.
Nej, jeg spørger ikke. Det er pinligt, når hans kammerater er der.
Andrea? Træner? Hvor skal I hen? Har Andrea de rigtige sko?
Jeg skal ud af banen. De fløjter.
Jeg skal skifte Margherita.
Hej.
Vi regnede med, at du havde børnene med.
- Andrea skulle spille kamp. - Ærgerligt.
Det var en vigtig kamp. Første gang på en stor bane.
I dag spiller de med otte spillere.
Hvis man pløjer langs skråningen, ødelægges rækkerne.
Det afhænger af skråningen og rækkerne.
Med oliven er det noget helt andet. De gror af sig selv efter to år.
- Så skal jorden gødes. Hvad er der? - Jeg ville se, hvad klokken var.
- Skuffe... - Det er den faglige term.
- Når olivenerne er høstet... - Jeg skal lige ringe. Kampen er forbi.
Alle de kampe.
Når jeg kører dem til møllen, sikrer jeg mig altid, at de presser mine først.
De må ikke ligge. For så får olien syre.
Hvordan endte kampen?
2-2. Udmærket. Var han skyld i målene?
- Så tjekker jeg... - Hun sover.
- Hvad skulle hun ellers gøre? - Hvad er der galt?
- Du gør også mig urolig. - Hun så bare efter, om hun sov.
Jeg ved, at hun kun kontrollerede.
Jeg har aldrig set dig urolig for Margherita.
Bebrejder du mig, at jeg ikke rejser mig?
- Måske var hun bekymret. - Hun bekymrer sig, og jeg gør ikke.
Hun er en god mor, og jeg er ikke. Du er altid på hendes side.
- Hvorfor er du sådan? - Der sker noget her.
Nej, bare rolig. Jeg ringer senere.
Vidste alle det? Dine brødre, din mor og far.
- Og de er glade. - Stille.
Du har ingenting fortalt. Jeg vidste ikke, du var sammen med en kvinde.
- Har jeg måske mødt din kone? - I dag var der fodboldkamp.
Jeg gik glip af min søns kamp for høre jer skændes.
"Jeg er den slags mor. Min mor er på din side, og din er ikke på min."
Måske er min søn blevet bedre. Min kone ved ikke en skid om fodbold.
Det var da godt.
Lad os forestille os, at jeg var forelsket i dig...
Du havde fået mig til at ligne et fjols.
Er du forelsket?
- Jeg er nemlig jaloux. - Spil ikke smart.
Hvordan har I fået det barn?
- Vi tog til Holland. - Jeg vil ikke vide noget.
Jeg vil ikke vide noget! Jeg får det dårligt.
Og jeg vil ikke kunne forstå det. I forklarer, og jeg forstår det ikke.
Det er her, de steder Kaimanen til hvile.
- Dør han til sidst? - Nej.
Men fordi han er meget rig, har han bygget sit eget gravkapel.
Så er han lidt glad, når han dør.
- Hvad siger du så? - Måske kan jeg lide den film.
- Bedre end "Syndflod"? - Nej, ikke bedre end "Syndflod".
- Bruno? - Hej, Marco.
Dav.
Jeg vil lige tale med dig.
- Skrider tingene fremad? - Scenografien er vidunderlig.
- Og familien? - Fint.
- Har du to eller tre børn? - En på ni og en på syv.
- Hvor gamle er de? - Det sagde jeg jo. Ni og syv.
Jeg har en, der er begyndt i mellemskolen. Puberteten...
Nå, vi har også selv været børn engang.
- Altså... - Er der noget galt?
Det er jobbet. Man ser sine børn en uge, og så ikke i en måned.
Man burde være tættere på dem og familien.
Børn mærker og har brug for en fars tilstedeværelse. Især i den alder.
Man må træffe nogle valg. Man må...
Bruno, vi må opføre os som mænd.
Jeg er enig med dig. Men jeg har ikke forstået, hvad vi taler om.
Jeg er ked af det på grund af filmen og Teresa. Hun er talentfuld.
- Du forstår jo at vælge den rigtige. - Hun er dygtig. Hvad er der, Marco?
Jeg vil tage mig et års...
Hvad siger man?
Et år, hvor man ikke laver noget. Et sabbatår.
- Hvornår? - Ved du, hvad min søn har sagt?
"Jeg tænder for tv, så ser jeg dig der." Det har fået mig til at tænke.
- Jeg har brug for en pause. - Hold en pause, når vi er færdige.
- Du har jo forpligtet dig. - Jeg har ikke skrevet under.
- Vil du ikke være Berlusconi? - Jeg er altid gået forrest.
Allende, Vietnam. De faglige kampe med Gian Maria i skuespillerforbundet.
Jeg vil have ro og fred.
- Hvad vil du gøre med polakken? - Sturovski?
Vil du have, at jeg taler med ham? Vil du tale med ham?
Måske er det bedre, at du taler med ham.
Du er som en gammeldags producent. Du forstod straks, at jeg...
Et kys. Pas på dig selv.
Hej, Bruno. Du skal nok finde på noget.
Det er telefonsvareren. Han kommer nok. I kender Marco.
- Han arbejder meget. - Lige nu er han mest hos sine børn.
Er De klar over, hvilken chance De har fået?
- Ja. - Pulici er som en Stradivarius.
- De rører den, og han spiller. - Filmen er ikke kun den skuespiller.
- Du talte om det lille Italien. - Det kræver en stærk skuespiller.
Hvis vi forestiller os, at han ikke var med, ville filmen miste meget.
Men filmen ville stadig...
Filmen ville stadig?
- Bruno? Filmen ville stadig? - Filmen ville stadig...
...have den samme styrke.
- Det tror jeg ikke. - Uden ham vil du ikke lave filmen?
Nej, det ved du også godt.
Hun er ny. Vi skal have en berømt skuespiller.
Hvorfor skal vi have den der snak nu?
- Hvad sker der? - Det er... Teresa?
- Har du et øjeblik? - Hvad sker der?
Pulici vil ikke være med, og så vil Sturovski ikke.
- Hvorfor ikke? - Han kan ikke.
Jeg har gjort, hvad jeg kunne, men nu kan jeg ikke mere.
Jeg kan ikke engang gå hen til bordet igen.
- Hvor fanden skal du hen? - Hende den lyshårede, det er Paola.
Vi har været separeret i seks måneder. Og jeg ved ikke, hvem den fyr er.
- Paola? - Hvorfor har du gjort det?
Hvad vil du? Du gør mig bange.
Ved du ikke, hvad det betyder for børnene at se deres far i det her hul?
- Hvad har det med det at gøre? - Det har det.
Du punkterede dækkene. Din lort!
Er du sindssyg? Hvis det var rigtigt...
Hvem var ham på restauranten? Svar!
Vi er skilt og har ikke boet sammen i lang tid. Børnene og alle ved det.
- Hvad vil du? Svar! - Intet. Jeg ødelagde bare en trøje.
Det var en gave. Den var så pæn.
Hvad vil du?
Det var en fin gave. Derfor rev jeg den i stykker.
Hej, Paola. Godnat.
Hvad skal jeg gøre?
Er der noget til mig, Marisa?
Banken vil absolut tale med Dem. De har ringet tre gange.
Teresa har ringet. Mobilen var slukket. Der kommer skuespillere forbi.
- Skal de lægge et foto? - Ja.
De har ringet fra en festival, der hedder "Film og psykoanalyse".
De vil have en kopi af "Maciste mod Freud".
- Skaljeg sende en? - Bestem selv.
Kommer De i eftermiddag?
Nej. Pulici er skredet. Sturovski har trukket pengene ud. Ingen film.
- Hvorfor ikke? - Det er slut.
De skal lave den film. Vi skal. Hvad skal vi ellers?
- En flad gul! - Nej.
Hvorfor kan jeg ikke finde den lille klods?
Hvad har jeg gjort dig?
Hvad har jeg gjort dig!
Godaften.
Alle indfødte på plads omkring Columbus.
Uden sko.
Her skal vi have en dolly.
Men den skal skride meget langsomt frem. Sørg for det.
Det her er Columbus' triumf. Ingen troede på ham.
Efter syv måneder på havet med lidelser.
- Det vidste jeg ikke. - Syv måneder.
Verden er taknemmelig. Den er vokset takket være dig. Smil.
- Smil. - Hvor?
Smil, sagde jeg.
Sådan. Flot.
Det var bare instruktøren, der talte om Columbus' smil.
- Hvad skal vi med dominikaneren? - Væk fra scenen.
Kør mod Torvaianica, skat.
Så er vi der sammen og spiser en pizza.
Indfødte, hvad hed det pizzeria fra i går aftes?
Onkel Joachim. Deres pizzaer er glimrende.
Jeg har forstået. Hold så op!
Ingenting.
Jeg har sagt, at en skuespiller skal koncentrere sig før optagelse.
Tyve minutter. To optagelser.
- Kør. - Jeg har slukket.
Deres Majestæt. Glæden ved at se Dem er stor som det ocean, jeg lige...
...er sejlet over. Undskyld, vi tager den om.
Vi går straks i gang igen.
...Bonomo, født i Rom og bosiddende i Via Antonio Pollaiolo 5 i Rom.
Parterne, hvis identitet notaren kan bekræfte -
- er blevet enige om følgende:
Alt i orden? Har De besluttet Dem?
- Det er et meget afgørende skridt. - Det ved vi.
Hr. Bonomo sælger og afhænder halvdelen af alle rettigheder -
- til fru Paola Zamorani, som allerede...
Flot. Med panden, ikke?
Godt.
Foran.
Prøv at se.
Ind.
- Hjælp. - Tag det roligt.
- Vi bliver herinde. - Hjælp.
Det der er skrædderens lastvogn. Der har de alle kostumerne.
Og der er lastbilen med alt det elektriske udstyr.
Bliver alle de folk betalt af dig? Og hvordan kan du det?
Far har penge til at berette om en dag i Kaimanens liv.
- Hvilken dag? - Sidste dag i retssagen mod ham.
Der bliver han kendt skyldig eller frikendt.
Vi er næsten klar.
Hvad hvis filmen koster for meget, og du ikke har penge?
- Tænk ikke på det. - Hvis filmen mislykkes?
- Den lykkes. Hvis den ikke gør... - Så laver du aldrig en film igen.
Giacomo.
Paolo, vi skal på plads.
Bodyguards.
Vi skal på plads, Paolo.
Bodyguards, ind i bilerne.
- Er vi klar? - Den her vej, Maurizio.
Er vi klar til optagelse?
- Godt... - Er du parat?
Alle skal på plads.
Værsgo.
Kamera.
Første akt.
- Okay. - Kør.
Du skal sige det højere.
Kør!
Jeg vil minde retten om, at jeg er til stede her ikke alene som tiltalt -
- men som en borger, som flertallet af italienere har betroet den byrde -
- og det ansvar at lede landet.
Netop fordi De er landets leder, har italienerne ret til at vide...
De angriber mig som premierminister -
- og det kan anklagemyndigheden ikke.
Hvis De vil udøve politik, så tag Deres afsked og bliv valgt.
Da jeg havde kræft, gav venstrefløjen mig seks måneder, højst et år.
De kunne ikke forestille sig, at de kunne vælte mig ved et valg.
Kun med kræften eller anklagemyndighedens hjælp.
Jeg er ikke afvigelsen fra normen. Det er kommunisterne og deres had til mig.
Deres politiske brug af retsvæsenet er anomalien i Italien.
Man kan ikke blive ved med at spilde borgernes penge på en retssag -
- som alene er bygget på løgne.
Kun jeg har siddet i en hel valgperiode.
På fem år har jeg lavet flere reformer, end venstrefløjen har lavet på 50 år.
De har ikke været i regering, men de har haft magten.
De har haft magten i skolerne, på universiteterne, i retsvæsenet -
- i aviserne, i fjernsynet.
I anklagemyndigheden og forfatningsdomstolen.
Deres administrator har indrømmet eksistensen af skjulte fonde -
- i Deres udenlandske selskaber.
Har De tænkt Dem at afvise så alvorlig en anklage?
Jeg påberåber mig retten til ikke at svare.
Hvor er venstrefløjen dog trist. Den er trist, og den gør folk triste.
Jeg har derimod ønsket at give dette land håb.
Desværre er halvdelen af italienerne ikke i stand til at håbe -
- for de forstår kun at hade.
Venstrefløjen er kun i stand til at hade mig.
De overførte store pengebeløb for at betale dommere -
- så de udførte handlinger imod deres embedspligter.
De var på Deres lønningsliste.
- De skal ikke svare. - Nu går jeg.
Jeg er allerede forsinket, og den græske præsident venter mig -
- til et vigtigt møde.
- Jeg havde håbet på... - Jeg er del af en trojka...
- Gå uden at svare. - Trojkaen leder Det Europæiske Råd.
Tiltalte obstruerer retshandlingen.
Men i denne sal står skrevet: "Alle er lige for loven."
Men denne borger er måske en lille smule mere lige end andre -
- fordi flertallet af italienerne...
Flertallet af italienere -
- har valgt ham til at regere landet.
Mine allierede var ingenting.
De var fascister. Jeg tog dem med i regering og gjorde dem til ministre.
De var Kristelige Demokrater, som revsede sig selv offentligt.
Jeg beroligede dem. Der var Liga Nord.
I Europa sagde man: "Pas på, de er racister."
Jeg bragte dem til fornuft og tog dem med i regering -
- selvom de hånede mig og kaldte mig en mafioso.
Jeg tog alle med i regering. Men ingen af dem har ringet i dag.
Der er gået fem år fra det første retsmøde.
Tiltalte har unddraget sig retsforfølgelse og er ikke mødt i retten.
Han har forsøgt at få vedtaget love -
- hvis hensigt var at forhindre, at retssagen kunne gennemføres.
Det, som stod på spil, var selve muligheden for at afholde en retssag -
- og at anklagemyndigheden kunne arbejde i statens tjeneste.
Hr. Retspræsident. En sidste ting, før retten voterer.
Jeg håber, at retten er klar over -
- at rettens dom kan ændre dette lands historie.
- Hr. Premierminister? - Ja.
De har ringet fra domhuset. De er klar.
Vi er også klar. Lad os tage derhen.
Hvilken dom forventer De?
...og tiltalte idømmes syv års fængsel -
- og fratages retten til at bestride offentlige embeder i dette tidsrum.
Tiltalte betaler endvidere sagens omkostninger.
Domsbegrundelsen vil blive fremlagt inden for tres dage.
Retten er hævet.
I et demokrati dømmer dommerne i overensstemmelse med loven.
De iværksætter ikke modstand -
- imod den person, som af vælgerne er valgt til at regere.
I et liberalt demokrati kan lederen kun dømmes af sine ligemænd -
- nemlig dem, som er valgt af folket.
Men dommerkasten vil have magt til at bestemme i stedet for vælgerne.
- Det er nu, hvor de skal stoppes. - Tager De Deres afsked?
Med dommen over mig -
- er vort demokrati blevet et regime.
Et regime, som alle frie mænd som jer -
- med alle midler har ret til at rejse sig imod.